|
Blaskó Mihály
Egy szlovák ballada élete Szarvas-Kisszénáson
1962-ben bocsátotta közre az Európa Könyvkiadó a Fényes a tűz lángja
című, 87 darabból álló, igényes kivitelű szlovák népballada-gyűjteményét.
A kötet szerkesztője Sziklay László, a szlovák irodalom avatott ismerője
és tolmácsolója, fordítója Csuka Zoltán, s Würtz Ádám eredeti dúcokról
nyomott fametszetei teszik még gazdagabbá.
A válogatás alapja Karol A. Medvecky: Sto slovenských µudových balád
Bratislava 1923. (Száz szlovák népballada Pozsony 1923.) A 87 közölt népballada
közül - a Legények sorsa ciklusba rendezve - sorrendben az 52. a Hegyeken
túl, völgyön által című ballada. 22 kétsoros strófából áll. A kötet zenei
anyagot, kottákat nem tartalmaz.
Édesanyám, sz. Búzás Katalin, ki a Csabacsüd-környéki Szarvas-Ugarokon
(Úhory) született 1900-ban, s Kisszénáson élt 1922-től 1972-ig, az 1970-es
évek elején sajátkezűleg jegyezte le a fenti balladát, Za horámi, za vodámi
címmel.
A leírás tanúsága szerint, a letelepülés után 250 évvel az eredeti 22
strófából még 15-öt, több, mint kétharmadát őrizte meg a szarvasi hagyomány
és az idegenben egyre fakuló nemzeti emlékezet.
A 15 strófára csökkent szarvasi szlovák népballada így is kerek egész,
sem logikai, sem érzelmi-hangulati törés nincs benne. Megjegyzendő, hogy
ugyanennek a balladának a nyugat-szlovák nyelvjárásban lejegyzett változatát
közzétette a Novinkár nad Kereąom Ročník 1. 1997. April számában, Juliana,
strojná panna címmel. Ez a szövegváltozat 20 strófát tartalmaz. Búzás
Katalin (Katalina Búzáąová), értesítő könyvének tanúsága szerint, 1906-os
iskolakezdésekor még nem tudott magyarul. Mivel szlovák iskola Szarvason
ekkor nem volt, mint minden szlovák gyerek, ő is magyar iskolába járt.
Szlovákul írni csak autodidakta módon, nagy üggyel-bajjal tanult meg.
Az emléke iránti tisztelet azt kívánja, hogy ne csak szöveghűen, hanem
az általa elsajátított és alkalmazott helyesírással jegyezzük le a Szarvason
még a második évezred végén is élő, eleven szlovák népballadát.
Za horámi, za vodámi
Za horámi, za vodámi, kuk,
Za horámi, za vodámi,
Jest tam kaątieµ maµuvání, kukuvička kuk.
A v ňom býva ena paňi, kuk,
A v ňom býva ena paňi,
Chcela by sa vydávati,kukuvička kuk.
"Akoľe sa vydávati,
A brata si tak nahati?"
"Otráv brata a vydaj sa, kuk,
A potom sa môąeą vyda».
Choj do hore viąňového,
Zabi hada jarabého.
Rozsekaj ho na tri kusy,
A rozklaď ho na dve misy."
Keď Jaňíčok z hore iąou,
Narúbanvo drevo viezou.
"Ej, Aňička, čo to varia,
Ze po ąeckej hore vonia?"
"Varím var ja poloivčičku,
Tvojmu srdsu otrávičku."
Keď za prvú misu zedou,
Priam na pravo líčko zbliadou.
Keď za druhú misu zedou,
Priam na µavo líčko zbliadou.
"Keby bola dobrá sestra,
Doniesla by pohár vínca."
Kym Aňička z vínom priąla,
Zatiav z Janka duąa vyąla.
Do susedou tabeľala
"Brata som si otrávila."
"Brata si si otrávila,
Muľa si si ne doľila."
Ugyanezt a balladát tollba mondta 25 év múltán, 1997. január 27-én Kardoson
Szebegyinszki Mihályné (sz. Blaskó Judit 1925-ben Kisszénáson), ugyancsak
15 strófából, minimális szövegváltozással, ingadozással, pl. narúbanvo
drevo helyett maµuvanvo drevo, ami a szövegben bár nem logikus, de megegyezik
a nyugat-szlovák változattal.
A szarvasi szlovák nép-emlékezet a ballada dallamát is megőrizte, az újratelepítés
275. évfordulójáig. Így előadója Judita Blaąková néven 1997. augusztus
2-án a népballadát végigénekelte, amit Fábri Judit szlovák népdalgyűjtő
magnókazettára vett. A ballada érdekességét és jelentőségét az adja, hogy
eddig sem a szarvasi, sem az örménykúti népdalgyűjteményekben nem volt
ismert, a népdalkörök repertoárjában nem szerepelt.
Itt közöljük a népballada kottáját, (lejegyezte dr. Lentvorszki Anna),valamint
Blaskó Mihály fordítását.
![](13_32_1.jpg)
Erdőkön túl, hegyeken túl
- Szlovák népballada -
Erdőkön túl, hegyeken túl,
Erdőkön túl, hegyeken túl,
Festett kastély áll tornyostúl.
Egy kisasszony lakik benne,
Egy kisasszony lakik benne,
Férjhez, hej, ő igen menne.
Férjhez magam hogyan adjam,
Fivéremet hova hagyjam?
Fivéreddel etess mérget,
Férjed akkor lesz tenéked.
Menj ki a meggyfaerdőre,
Ott egy tarka kígyót ölj le.
Vágd szét három darabjára,
És rakd széjjel két tálkára.
Jön az erdőről Janyícsok,
Egy szekérrel fát hasított.
Hej, Anyícska, mit főzhetnek,
Hogy az erdőn szaga terjed?
Főzök bizony én leveskét,
Gyenge szívednek mérgecskét.
Hogy az első tállal ette,
Jobb arca színét vesztette.
Másik tállal, ahogy ette,
Bal arca is színét vette.
Hogyha volna jó nővérem,
Egy pohár bort hozna nékem.
Míg Anyicska a bort hozta,
Jankót lelke csak elhagyta.
Szomszédokhoz szalad menten:
Fivéremet megmérgeztem.
Fivéredet megmérgezted,
Férjed soha el nem nyerted.
Szebegyinszki Mihály (sz. 1929. Kisszénáson) 1997. január 14-i tollbamondása
alapján az látható, hogy a népballada tovább csonkult, mindössze 10 strófás
változatra, kevesebb mint felére, de még ez a - lényeges szövegeltérést
mutató - változat is elfogadható kerek egésznek. Szebegyinszki Mihály
tolmácsolásában a népballada népies dallama az előzőhöz képest nem mutat
lényeges eltérést.
Za horámi, za vodámi
Za horámi, za vodámi, kuk,
Jesto edom pekný kaątieµ
zmaµuvaný, kukuvička kuk.
V ňom bývy ena uladá pani, kuk,
V ňom bývy ena uladá pani,
Chcela by sa vydávati, kukuvička kuk.
A koľe sa vydávati,
A brata si tak nahati, kukuvička kuk.
Otráv brata,
A vydaj sa,kuk.
Choj do hore zeleného, kuk,
Choj do hore zeleného,
Chitaj hada jarabého, kukuvička kuk.
Posekaj ho na tri kusy, kuk,
Posekaj ho na tri kusy,
Figyelemre méltó, hogy Szarvas kultúrkörében ma is élnek olyan szlovákok,
akik egy eredeti eléggé híres és jelentős szlovák népballadát két változatban
is ismernek, illetve el is tudnak énekelni.
A rozklaď ho na dve misy,kukuvička kuk.
Keď zedou aj prvý kúą»ok, kuk,
Keď zedou aj prvý kúą»ok,
Eno líčko začlo ľlknu», kukuvička kuk.
Keď zedou aj druhý kúą»ok, kuk,
Keď zedou aj druhý kúą»ok,
Druhvo líčko začlo ľlknu», kukuvička kuk.
Keď zedou aj tretí kúą»ok, kuk,
Keď zedou aj tretí kúą»ok,
Uľ potom ąecok uľlkon, kukuvička kuk.
Brata som si otrávila, kuk,
Brata som si otrávila,
Muľa som si ne doľila, kukuvička kuk.
|
|