A Szarvasi Arborétum növényei Szíjártó Péter
Szoliterként, térhatároló foltok, valamint sövény képzésére egyaránt felhasználják őket. A virágrügyek január elejére átesnek a virágzáshoz szükséges nyugalmi stádiumon, így a január elején levágott vesszői szobában egy-két hét alatt kivirágoztathatók. A szabadban március-áprilisban virágzanak. Az alapfajok közül a Forsythia suspensa a legelterjedtebb, a Szarvasi Arborétum bejáratánál és belsőbb részein is lehajló ágaikkal szegélyezik a facsoportokat. Vékony ágaik gyakran felkapaszkodnak a sűrű ágú fák koronái közé is. A vesszők bele a csomóknál tömör, az ízközökben üreges. A felálló vesszőjű viridissima kevésbé elterjedt. Kertészetileg a legértékesebb a kettőjük hibridje (Forsythia X intermedia). Formailag a két szülőfaj köztes bélyegeit ötvözik magukba. Fajtáik közül talán az óriásvirágú 'Beatrix Farrad' a legszebb hatalmas, sárga virágaival. Kisebb, tömött virágot hoz a 'Lynwood'. Mindkét faj vesszős hajtatásra kiváló. A 'Densiflora' óriás virágtömegével elsősorban kerti kiültetésre való.
Az aranyvessző ültethető mindenütt, kivéve a legszél-sőségesebb talajú és időjárású területeket. Elterjedését az is magyarázza, hogy igen könnyen szaporítható fás-vagy zölddug-vánnyal. Metszeni, ha más nem teszi indokolttá, háromévenként elvirágzás után, lombfakadás előtt kell, mivel a virágait az előző évi vesszőn kihajtás előtt hozza. A köztudatban gyakran aranyesőnek is nevezik, sőt az irodalom is néha így alkalmazza. Aranyesőnek a "sárga akácot" (Laburnum anagyroides) nevez-zük, amely sárga virágjával nem sokkal később az aranyvessző után díszít május végén, június elején általában magasabb koronaszintben. Az aranyvessző a kertbarátok, kertkedvelők között sarjak felszedésével is terjed, kertészeti árudákban megtalálhzatók a legújabb virág- és formaváltozatok, mint pl. az elterülő Forsythia Marée d'Or 'Courtasol'. A tavasz hangulatát idézve közterületeken, a házi valamely sarkában feltétlen helyet érdemel.
|
||