Muzsikáló fohászok
E gondolat szép példája ez a könyv. Egy mélységesen vallásos, hívő ember portréja, belső világa bontakozik ki, akit az élet legnehezebb pillanatain is átsegített a hite. Nem volt rendkívüli ember. Tette hétköznapi dolgait, mint sokan mások. Életének nagy szerencséje, hogy találkozott a zenével. Nem lett belőle művész, "csak" orgonista. Ez betöltötte egész életét. Szerencsés ember, azzal foglakozott hivatásaként, ami egyben legkedvesebb tevékenysége is volt. Egy dologban azért az átlagember fölé emelkedett a szerző: szinte önerőből (nem anyagi erőről van szó) sikerült restauráltatnia az Ótemplom híres orgonáját, az "ő orgonáját". Az írás nagy értéke - túl azon, hogy például is szolgálhat - bensőséges stílusa. Olvastatja magát. A karcsú kötetet - 43 oldal - akár együltében is végig lehet olvasni. A szöveg egyes részleteit dokumentumok másolatai, fotók illusztrálják. Legtöbb fényképen az ORGONA, de ott ül mellettük a szerző, és az egyiken ott áll Szarvas város nagy operaénekese, Melis György is. A könyv minden fejezete érdekes, de hadd emeljek ki egyet belőle: az utolsót. Ez egyszerre megrázó és felemelő. Rövid és hiteles tájékoztatás arról, hogy fel lehet venni a küzdelmet a ma többnyire halálosnak tartott kórral. Sikeres küzdelme erőt adhat: nem csak fel lehet, fel is kell venni a küzdelmet, mert van esély a győzelemre. Az Ótemplomi Egyházközség már második értékes, helytörténeti jelentőségű kiadványát jelenteti meg. Értékmentő és értékteremtő munkát végeznek. E szavakkal ajánlom az olvasók figyelmébe a Muzsikáló fohászok című könyvet. Kutas Ferenc
|
||