Viselkedjünk? A témaválasztás időszerű, és külön öröm számomra, hogy a Tessedik Főiskola
vállalta a kiadást. Ma a XXI. századra várva, már elvárható, hogy a jól
képzett szakember legyen szakmai felkészültsége mellett kulturált, viselkedése
ezt fémjelezze. Ez a kiadvány hasznos lehet, ha ehhez segítséget nyújt. Akár vitatkozni is lehet a 36. oldalon található alcímmel: "A közlés külleméről". Nem hibás a szóhasználat, de fölöttébb szokatlan, mert (a Magyar Értelmező Szótár szerint) a "küllem" valakinek, vagy valaminek esztétikai szempontból tekintett megjelenése. A köznyelvben inkább az állattenyésztésben ismert ez a szóhasználat, a tenyésztett állatnak a fajtára jellemző külsőjét jelenti. Túlságosan egyéni itt a küllem szóhasználat, a forma, vagy a stílus jobban illett volna ide. Ez egyéni véleményem, és semmit nem von le a munka pozitív értékeiből. Helyénvaló a szerző mondandója, amit az "Előszó" bevezetőjében rögzít. Van egy megállapítása, amivel vitatkoznék: "Olyan korszakba jutottunk, amikor már fontossá válik, hogy figyeljünk egymásra." Ma talán éppen az ellenkezője tapasztalható! A folytatás viszont igaz, mert reális, jogos igényt fogalmaz meg: "... tanuljunk kulturált hangot használni és illedelmesen viselkedni, a civilizált életmódnak ezek mind alapvető ismérvei." Van alapvető igazság abban, hogy egymás megbecsülését, tiszteletét a családban kellene kezdeni, megtanulni. Csakhogy jól tudjuk, hogy a családok belső helyzete, mentálhigiénés klímája széles skálán mozog, szociális és egyéb problémák terhelik. Nagyon sok gyermek él ingerszegény környezetben. Az iskola az, amely a sokféle felfogást koordinálja, és helyes irányban továbbfejleszti. Ez a kis könyv ehhez a munkához akár segédanyagként is jól szolgálhat. Erre nemcsak az osztályfőnöki óra ad alkalmat, hanem más szaktárgyak is, főleg a magyar és a történelem. Az is igaz, hogy amit a család és az iskola felépít, azt az utca és a legkülönbözőbb társasági alkalmak egy pillanat alatt lerombolhatják. Ahol a könnyedség és az éppen divatos modoron túl a trágárság a sikk és megengedett, ott a helyes társadalmi érintkezés, az etikett normái nem érvényesülhetnek. Ilyen pedig van! Nem szükséges "kivesézni" dr. Szilvássy e munkáját, el lehet
fogadni, hogy hiányt pótol, rövid és közérthető. "Nem csak a fiataloknak"
ajánlja, úgy gondolom, hogy mindenki haszonnal forgathatja. Molnár László
|
||