Dr. Reszkető Péter Volt egyszer egy szülőotthon Szarvason. Ma már nincs. A kezdetek A szülőotthon története 50 évvel ezelőtt, 1954-ben kezdődött, amikor
megépült Szarvason a szülőotthon. Persze előtte is szültek asszonyaink,
de vagy otthon, vagy a Béke úti rendelőintézetben működő "Szülöde"
adott helyet a szülő nőknek és a problémás eseteknek.
Az 50-es évek elején a születések száma ugrásszerűen nőtt: jöttek az
ún. Ratkó-gyerekek . Ezért épült meg Szarvason is a szülőotthon, egy országos
program és rendszer részeként. Nagy vívmánya volt ez az akkori egészségügynek! Dr. Magyar Károly
Az új szülőotthon épülete Az új szülőotthon egy kőkerítéssel körülvett, elhanyagolt községi telekre
épült. (Korábban a református egyház kapta meg templomépítés céljára.
A templomépítés azonban meghiúsult, így a telek visszaszállt a község
tulajdonába, s gyakorlatilag évtizedekig gazdátlanul állt.)
dr. Csörsz Sándor 1957 és 1989 között dolgozott vezető főorvosként,
32 évig állt a ma már nem létező intézmény élén. Kezdetben - 17 évig -
egyedül vitte a munkát, ami időszakonként akár napi szülések levezetését
is jelentette, hiszen nem volt ritka az olyan év, amikor 300, sőt 400
újszülött jött a világra városunkban. Esetenként Gyuláról járt ki helyettesítő
szülészorvos. Nagy terhet jelentettek abban az időben a terhesség-megszakítások:
előfordult, hogy évi 800-900 volt az abortuszok száma. 1973-től dr. Szilágyi
Szabolcs szakorvossal együtt dolgoztak. A dr. Csörsz Sándor vezetése alatti időszakban, 1957. augusztus 15. és 1989. december 31. között, 32 év alatt a város és környéke lakosságának mintegy fele a Szarvasi Szülőotthonban született. Az orvosok munkáját egy-egy szülésznő és takarítónő, később - miután csecsemőosztállyal bővült a szakellátás - 6-7 szülésznő, külön csecsemőgondozó és takarítónők segítették. Kezdetben 12 ágyas volt a Szarvasi Szülőotthon, majd ahogy egymás után szűntek meg a járáson belül a falusi szülőágyak (Békésszentandrás, Kondoros), azokat folyamatosan áthelyezték Szarvasra. Így végül 21 aktív szülőágy volt a városban. Az ötvenes évek merev felfogása után a hatvanas években alakítottak ki egy műtőt a terhességmegszakítások, kisebb műtétek illetve nőgyógyászati kezelések számára. Egyéb komolyabb műtéteket azonban gyakorlatilag soha nem végez(het)tek Szarvason, sőt a születések számának későbbi folyamatos csökkenésével (különösen a 80-as évektől), valamint a kórházak felfejlesztésével eleinte a komplikáltabb eseteket, majd a farfekvéseseket, ikerszüléseket is be kellett küldeni Orosházára vagy Csabára. Közben azért folyamatos fejlesztés folyt: autoklávok helyét korszerűbb gázfertőtlenítők vették át, majd ultrahangos készüléket kaptak. Az első csak a szívhang vizsgálatára, a későbbi a terhesség (és magzati szívhang) vizsgálatára is alkalmas CTG volt. A kismamákat 9-10 nap után engedték csak ki, ezalatt megtanították őket az alapvető egészségügyi, csecsemőgondozási ismeretekre. Szorgalmazták a csecsemők, és ma már az anyák szempontjából is sokkal egészségesebb tartós szoptatást. A korai időszakból Csörsz dr. egyik jellemző emléke az első "inkubátor"-hoz fűződik: a szakirodalomban találkoztak a leírásával, és azzal, hogy milyen kedvező túlélési lehetőséget jelent ez a koraszülötteknek. Ezért Sebestyén István dr.-ral össze-eszkábáltak egy dobozt, 25 wattos égőkkel, kapcsolókkal, hőmérővel, párásítással, és ezt használták inkubátorként. Ezt a szerkezetet még ma is őrzi. Jellemző az ötvenes-hatvanas évekre, amit Szabó Jánosné (Hajdú Róza) szülésznő mesélt: kerékpárral járt be Örménykút határából a Bakulya sorról, és ha kerékpárral végig is tudott haladni a Csabai úton (a mai 44-es), akkor is négy dűlő hosszan kellett földúton mennie, ahol sáros időben gyakran került a vállára a kerékpár. Kezdetben a Szülőotthonban is kevesen dolgoztak, így mindenki mindent csinált: télen gyakran szülészorvos és a szülésznők is havat lapátoltak, ha ki akartak jutni az utcára; maguk fűtöttek, takarítottak. Dr. Csörsz Sándor nyugdíjazása után még évekig segítette a szülőotthon munkáját, mint helyettesítő. Dr. Csörsz Sándor
Diplomájának megszerzése után, 1952-ben a pesti Baross úti 1. Sz.
Női Klinikára került, ahol 3 évig dolgozott. Közben megnősült. Egy ideig
"ingázott" Pest és Mezőtúr között. Fia születése után, 1955-ben
hazament Mezőtúrra, közben szakvizsgázott. Pest és Mezőtúr volt számára
a nagy szakmai gyakorlat. A Baross utcai klinikán volt olyan nap, amikor
20-24 szülés volt.
1990. január 1-jétől az intézet vezetője - megbízott vezető főorvosként - dr. Szilágyi Szabolcs lett. Megbízását 1990. május 1-jén kapta, 1992. április 30-ig vezette a szülőotthont. Megbízása előtt már 17 éve dolgozott a Szarvasi Szülőotthonban Csörsz dr. vezetésével. Dr. Szilágyi Szabolcs
Folyamatosan képezte magát. Előadásaival rendszeres résztvevője volt a szakmai konferenciáknak. Tragikusan korai haláláig meghatározó egyénisége a szarvasi egészségügynek. Hosszan tartó, súlyos betegségben, 1995-ben, 54 éves korában halt meg. Felesége Pauk Judit építész statikus, aki mindvégig segítette férje munkáját. Gyermekei Szabolcs és Ákos. Az utóbbi apja példáját követve az egészségügyben, gyógyszerészként dolgozik. Közel másfél évi huzavona után 1992 elején pályázatot írtak ki a szülőotthon vezetői állására. 1992. május 1-jétől új vezetője lett a Szarvasi Szülőotthonnak dr. Pásztor Gyula személyében, aki a szülész-nőgyógyász munka mellett beindította az onkológiai szakrendelést is Szarvason. Szülőotthon-vezetői megbízása 1992. május 1-jétől 1996. december 31-ig tartott. Ő volt az utolsó vezetője a Szarvasi Szülőotthonnak. Dr. Pásztor Gyula
1992-ben kapott felkérést a Szarvasi Szülőotthon vezető főorvosi állásának megpályázására. 1992. május 1-jétől vezető főorvos Szarvason. 1993-ban létrehozták az onkológiai szakrendelést is. 1996 végéig vezette a szülőotthont, és klinikai onkológiai szakrendelés is folytatott. 1995. május 1-jétől a város megbízott orvos-főigazgatója, 1996. május 1-jétől pedig kinevezett orvos-főigazgatója. 1980-tól nős. Felesége Lachata Ágnes, röntgenasszisztens, izotóp diagnosztikai szakasszisztens, grafológus, igazságügyi írásszakértő. Gyermekei közül Gyula orvostanhallgató, lánya középiskolai tanuló. Hobbija a kertészkedés. Ha megvizsgáljuk a szarvasi születések számát - a szülőotthon Szülőkönyve alapján -, érdekes tendencia figyelhető meg. Kezdetben - az ötvenes években - még kimutathatók az ún. Ratkó-gyerekek révén a nagyobb számú születések: 1955-ben 504 gyerek született Szarvason. Ez később lecsökkent 2-300 közé, de 1974-ben az említett Ratkó-korszak szülötteinek gyerekei emelték meg a születések számát, mivel ekkorra nagy számban léptek a felnőtt korba. A nyolcvanas évekre kétszáz alá, majd a kilencvenes években már 100 alá csökken a születések száma a Szarvasi Szülőotthonban. (Ez nem azt jelenti, hogy városunkban csak ennyi gyerek született, hiszen ekkor már sokan Orosházán vagy Csabán szültek.) A Szülészeti napló tanúsága szerint 1957. július 1. és 1996. december 31. között a Szarvasi Szülőotthonban 9 566 gyerek látta meg a napvilágot. Nyugodtan mondhatjuk tehát, hogy a Szarvasi Szülőotthon 43 éves története alatt összesen mintegy 11-12 ezer gyerek született. Ez a város mai lakosságának nagyobbik fele. A kilencvenes években folyamatosan csökkent a születések száma. Ez országos tendencia. 1995-től már csak a sürgősségi szüléseket engedélyezték Szarvason. Tény, hogy ezért 1996-ban már csak 54 szülés volt a Szarvasi Szülőotthonban, és a sorozatos leépítés eredményeként öt főre csökkent a létszám is.
A vég A 90-es években a szülőotthonok megszüntetésének - a csökkenő születések számán túl - az akkori kormánypolitikai döntés volt az oka: országos program lett az aktív fekvőbeteg-ágyak csökkentése. Ilyen volt a szülőágy is. Csak a nagy kórházakban maradtak meg a szülészeti osztályok, illetve a szülészeti ellátás. Távolsági okok miatt Békés megyében egyedül Szeghalmon maradt meg egy ideig a szülészet, de az is a Gyulai Kórházhoz csatolva. A többi szülőotthont az Egészségbiztosítási Pénztár szüntette meg a szerződések felbontásával. Egy-egy szülés 120-130 ezer Ft-ba került, amit ezek után nem lehetett
vállalni. A szülőotthont ekkor pályázati pénzből (50 millió forint) átépítették,
tetőterét bővítették, s ma Ápolási otthon néven működik. A volt szülőotthoni
berendezések a 25 fős fekvőbeteg-ellátást szolgálják. Ezen túl fogászati
szakrendelőknek és öt új szakrendelésnek teremtettek helyet a volt szülőotthoni
szobákban. * * * Jegyzet Szülésznők voltak: Szebegyinszki Pálné, Medvegy Györgyné (Molnár Erzsébet), Licska Margit, Szabó Jánosné (Hajdú Róza), Botos Mihályné (Horvát Mária), Bangya Sándorné (Litauszki Erzsébet), Csoma Gáborné (Gunda Erzsébet), Gergely Imréné, Kiszely Mihályné (Katalin), Bobvos Pálné (Szebegyinszki Magdolna), Balla Sándorné, Bencsik Andrásné, Kosztiné (Sándor Zsuzsanna), Komár Istvánné, Gulyás Vincéné (Bocskai Zsuzsa), Gulyás Lászlóné (Bakula Anna), Márkus Istvánné, Pengó Sándorné, Sinkovicz Éva, Gyuricza Irén. Csecsemős nővérek voltak: Faragó Györgyné, Vaskor Mihályné, Apáti Ferencné, Katona Irén, Szebegyinszki Lászlóné, Pribelszki Mária, Gerhát Judit, Gazsó Imréné. A szülőotthoni születések száma Szarvason
A *-gal jelzett években már csak sürgősségi szülések voltak Szarvason. |
|||||||||||||||||||||||||||