Hartay Csaba
Hosszú utat járt be Hartay Csaba 1996 óta. Az akkor teljesen ismeretlen, 19 éves fiatalember meglepően eredeti képi világgal mutatkozott be. Monda-nivalójában az éppen felnőtt korba lépő ifjú szertelensége, vidámsága, ellentmondásossága jelentkezett. Az egyik legjobb versében "zsákutcáról" ír, melyen végiggyalogol öregségéig. Új kötetét olvasva megállapítható, hogy Hartay elhagyta a "zsákutcát", ha egyáltalán járt benne valamikor. Képi világa alig változott, de versei tartalmában, nyilvános megnyilatkozásaiban tetten érhető, hogy sokat tanult. Vannak kedvelt költői, ma már ismeri a magyar irodalmat, ismeri a mai fiatal költőket. Megjárta a Sárkányfüvesek iskoláját, befogadták a kortársai, elfogadták a magyar líra éppen soros "döntőbírái". Versei rendszeresen megjelennek irodalmi folyóiratokban, nagy példányszámú napilapokban. Van mondanivalója a világ számára. Szertelensége csillapodott, szemlélete letisztult. A kötet egységes világszemléletet bizonyít. Ha azonban valaki nem tudja, hogy még mindig nagyon fiatal költő verseit olvassa, a versekből nemigen tudja meg. Komorak ezek a költemények. Szerzőjük a nyárral szemben halad, aszály, vihar, égzengés, napszúrás kíséri (Induló). A bútorokon kőtörmelék áll, csupa sár minden ágynemű, és vér van a falban (Holdhatás). Szobafogságba zárja be magát, ablaktalan szobába, kásás félhomályba (Szobafogság). Választott sivár tája az Alagsor. Az Éji harangszó egy szigorú tekintetű Istent rajzol elénk. Némelyik versből a kiszolgáltatottság érzése sugárzik. (Az utolsó utáni hajnalon) Nagyon sok a homály, a sötét, az éjszaka, a vér, a halál. Időviszonyai bizonytalanok, minden relatív, megfoghatatlan. Évekig várunk újabb évekre (Egybeesés), az álmok elmosódnak (Narancs íz), A napóra/ Árnyékmutatója/ Elhalványul, (Napszak); az időt és a teret a költő beússza (Felcsapnak és üdvözölnek engem), a napszak kifakult (Az utolsó utáni hajnalon), a nyár kikapcsolja képernyőjét (Természetfilm), a jövő elmarad. Csak egy pillanatra képes megállítani a múló időt - akárcsak Proust regényfolyamában a 20. század elején -, amikor a repülő kondenzcsíkja rajzolja fel az égre: MOST. De ezt is csak a fényképezőgép lemeze rögzíti, mert a kondenzcsík pillanatok alatt eloszlik. Ezt a bizonytalanságot sűríti össze a címadó vers. Időviszony Minden / Árnyék / Egy napóra / Árnyéka / S minden / Felület / Óralap - Szintézis ez a vers - mondta róla Balázs Géza nyelvész-irodalomtörténész a kötet szarvasi bemutatóján. A versekben fel-feldereng a szarvasi táj. Ez lop be némi derűt a kötetbe. Ráismerhetünk a Körös hídjára, vizére; a parti fűzekre, a halakra, a bárányfelhőkbe beleálmodott jégtáblákra. De ahogy elhagyja Szarvas határát, ismét elkomorul. Viharsarok
Szép, komoly, komor versek Hartay Csaba versei. Pedig a világ nem csak komor dolgokból áll. Íme: Lovesong
A jövőben sok hasonlóan derűs írást olvasnék szívesen Hartay Csabától. Dr. Kutas Ferenc |
||